Gia Marie Carangi föddes i Philadelphia år 1960.
l början av åttiotalet blev hon en legend i modebranschen.
Här återges hennes berättelse av de som kände henne
och med hjälp av hennes egen dagbok.
På den tiden var alla långa, smala och blonda.
Alla poserade.
Alla gav en look.
Men Gia var annorlunda.
Hon var den första som...rörde på sig.
Nu försöker de alla ha attityd.
Men det var hon som uppfann det.
Hon följde alltid sin instinkt, oavsett vart den ledde henne.
Det var nog både det bästa och det sämsta med henne.
Med Gia handlade det alltid om sex.
Varje look,
varje rörelse, varje minut.
Varje dag.
Sex.
De är avundsjuka på henne. Det är därför de säger sånt.
Hon stötte på alla, men det var väldigt oskyldigt.
lngen tog illa upp.
Jag tror inte att det hade med sex att göra.
lnte ens när hon låg med en massa människor var det sex som var viktigt.
Det var inte sex som var problemet.
Ja, jag kände till drogproblemet.
Det skrämde mig hur alla höll på med droger.
Det skedde så fort. Plötsligt fanns hennes ansikte överallt.
Varje modell har sitt stora ögonblick.
Alltså, de som det blir nåt av.
Att vara av sin tid betyder allt inom mode.
Mode är inte konst.
Mode är inte ens kultur.
Mode är reklam
och reklam är pengar.
Och för varje dollar man tjänar måste nån betala.
Det var en gång, det var en gång...
Det var som en saga.
Ja. Det var en saga som blev till verklighet.
Jag fick två pojkar, men dem förlorar man. De försvinner.
De gifter sig med andra kvinnor och försvinner.
En flicka har man för alltid.
När Gia föddes sa jag: ''Den här är min.''
Se på dig!
''Bara min.''
Se på mig. Se på oss!
Vad vi är söta.
Får jag vara den sötaste, sötaste flickan?
Ja! Du får vara den sötaste!
Det får du!
- Var i helvete har du varit? - Ute.
Ute? Ute?
- Var då? - Börja inte nu.
- Säg inte vad jag ska göra. Var då? - Var inte så högljudd.
Ungarna vet att du har varit borta hela natten.
Lägg av. Jag orkar inte ikväll.
- Låt mig vara. - Vem var du med?
- Det angår dig inte. - Det gör det visst!
- Knullade han dig? - Sluta!
- Får jag se? - Rör mig inte!
Vem har du varit med?
Du får mig att vilja dö. Vet du det?
Du dör inte förrän jag säger till!
Då dör du, för satan! Hör du mig? Då dör du.
Lägg den där bak. Den här behåller jag.
Det var en gång i ett avlägset kungarike
en ung flicka med hår av guld.
När folket i byn såg henne
sa de: ''Vad hon är vacker!''
En biffmacka, en köttbullemacka och en salami Provolone.
Jag åker till det andra stället. Försök att inte starta en eldsvåda.
Gia, du bestämmer.
Fixa maten! Skynda på! lväg med dig.
- Ta hand om kunderna. - Jag bestämmer!
- Hej. - Heter du Gia?
Ja.
- Har du eld? - Lägg av!
Jag har sett dig här i området och...
Är du nervös?
- Ja. - Gör jag dig nervös?
Ja.
Bra, för det är meningen.
- Varför det? - Man skrämmer skiten ur folk,
sen ser de inte hur rädd man själv är.
Är du rädd?
Vad heter du?
TJ. Tom Junior.
Men jag kallas för TJ.
TJ och Gia.
Det gillar jag. Kom.
- Jag sticker. - Vad håller du på med?
Jag bestämmer och jag sticker!
Gia!
- Är det The Byrds? - De är så coola.
Häftigt!
75 cent?
Snyggt!
Riktigt snyggt. Hejsan, damen.
Får jag den? Kom igen.
Hallå.
- Tatuering? - Ät dig!
- Nu? - Tatuera dig.
- Jag tänker inte tatuera mig. - Kom igen!
- Va? - Se på håret. Underbart.
Vill du tatuera dig nu?
Hon är nog kul.
Vem tittar ni på, honom eller mig?
Jag kan inte prata om sexet. Hur skulle jag kunna veta nåt om det?
Jag tror inte att hon nånsin hade sex med nån.
Men hon älskade att fotograferas.
Och folk älskade att fotografera henne och göra saker för henne.
Hon hatade att fotograferas.
Man fick lov att jaga runt och binda fast henne.
Och man var tvungen att bortse från kläderna och håret.
Men hon var speciell.
Kathleen, sätt fart.
Jag kommer.
Okej, kör.
''Och de visade henne ett vackert hus
''på planeten Mars.
''De sa: ''Kom och bo här för evigt.''
''Den lilla flickan sa: 'På Mars är livet så annorlunda.
'''Rent och vackert. Ja.'
''Men hur kommer man dit?
''Var får man tag på en taxi?
''Vilken buss tar man?
''Och hur vet man när man har kommit fram?''
Philadelphia var inte redo för det här, men det var New York.
Tiden var rätt.
Och det betyder allt inom mode.
Men ju mer man är av sin tid,
desto snabbare tillhör man det förgångna.
Låt oss få det överstökat.
Gå in och försök vara trevlig.
Trevlig? Tack.
Vem vet? De kanske gillar dig.
Du är lätt att gilla.
Skit på dig!
Okej.
Hej.
Jag ska träffa Wilhelmina Cooper.
Precis som resten av världen och den ligger långt före dig, raring.
Sätt dig ner.
Jag har avtalad tid.
Ett ögonblick.
- Säkert. - Klockan elva. Gia Marie Carangi.
G...vadå?
Okej.
G...
...
A.
Sådär. Gia.
Skit i resten, kalla mig Gia. Kan du komma ihåg det, raring?
Vad bra. Hälsa käringen att jag är här.
Jag har sett bilderna, raring. Maurice skickade dem.
Jag ville se den äkta varan.
- Här är den. - Ja, verkligen.
Receptionisten fick nästan en hjärtattack.
Jaha... Det här var en gratis resa till New York.
Hade jag vetat att du sökte en jävla Marsha Brady hade jag stannat hemma.
Hur vet du vad jag söker?
Titta på mig, då.
Jag tittar, jag tittar.
Att klä sig som en motorcykelslusk kan vara intressant för en 1 7-åring.
Men att tala som en är det inte.
Man behöver inte tala alls i det här yrket, det uppmuntras inte ens.
Allt du har att säga ska sägas genom kameran och bilden.
Och förhoppningsvis produkten.
Vad som kommer ut ur munnen är fullkomligt irrelevant.
Förstått?
Ja, sir.
Så...
det här är en karriär, en framtid.
Det här är ett liv.
- Om du vill ha det. - Betyder det att du kan skaffa jobb åt mig?
Nej.
Jag ordnar med intervjuerna.
Du skaffar jobben.
Och det tror jag säkert att du gör.
''Kära dagbok, här är mitt liv.
''Träffa Young & Rubicam kl. 9.45.
''Träffa folk på Revlon kl. 1 1 . 15.
''Träffa Jimmy Moore, Bob Stone och nån Malowinski...
''och 'Stick, raring, du är inte vad vi söker!'''
- Nästa! - Tack och skit på er! Hej då.
''Jag träffar och träffar, men ingen ser mig.
'''En köttbit! Kom hit, visa vad du har.'
''Och de sticker fingret i en för att känna på ens temperatur.
''Jag träffar, jag träffar. Gå och träffa nån annan.
''Jag är inget bra på det här.
''Men även om man är bra på det, vad är det då man är bra på?''
- Du får inte åka nu. - Jag måste.
Till Philadelphia?
Varför då?
Jag har saker att göra.
Jag måste åka.
Nån måste ju ta hand om mig.
- Jag är bara barnet. - Skitsnack.
Vad är det i Philadelphia som är viktigare än jag?
- Kan du låta bli? - Vadå?
Att låtsas att du tänker göra nåt som du inte tänker göra.
Vad tänker jag inte göra?
Och vad mer?
Vad mer?
Vadå?
- Vet du vad jag vill göra? - Vadå?
Va?
Tänder du på det här?
Ja.
Lite. Kom hit.
Har du nånsin haft sex med en man?
Ja. En gång.
Och?
Och...det hade jag kunnat gjort med en schäferhund.
''Kära bok, detta är ännu en dag i livet. Livet är som en bok.
''En bok är som en låda. En låda har sex sidor. På insidan och utsidan.
''Hur kommer man åt det som finns på insidan?
''Hur får man ut det som finns på insidan?
''Det var en gång en väldigt söt flicka som levde i en vacker låda
''och alla älskade henne.''
- Ja? Hallå? - Hallå? Hej.
- Va? - Vem i helvete är det?
- Wili? - Vem är det?
- För tusan! - Jag kunde inte sova.
- Gia! - Mitt i natten!
- Det är väldigt sent. - Fan också!
- Är det din man? - Ja.
- Är han förbannad? - Ja.
Är det sant att han dricker? Alla säger det.
- Gia! - Och att han är våldsam.
Vad vill du, Gia?
Om han rör dig dödar jag den jäveln.
Varför kan du inte sova?
- Vill du att jag kommer över? - Är du nervös inför morgondagen?
Ja.
Alla är nervösa inför första jobbet. Du klarar dig fint.
Jag vet bara inte vad jag ska göra.
- Har du gjort tarmsköljning? - Ja.
Bra.
Gå och lägg dig nu.
Ta en halv Nembutal, den gulsvarta.
Du klarar dig fint.
Var dig själv bara.
Okej. Ja.
Vad är det?
Raring!
Om jag kunde besvara det åt dig
eller åt mig...
då skulle livet på vår planet se väldigt annorlunda ut.
Så jag sa: ''Du, jag känner Calvin,
''och jag frågade honom om dig, men han visste inte vem du var.''
- Vilken lögnare! - Ja.
Ursäkta, kan jag hjälpa dig?
Ja. Ja. Kan jag få lite mer kaffe, tack?
- Är du Gia? - Ja.
Du är sen. Gå och tvätta ansiktet.
Det har jag redan gjort. Trevligt att träffa dig också.
Vad tusan ska jag ta mig till med dig?
Jag vet inte. Jag är bara en korkad tjej från Philly.
Gode gud, vilken best! Hon skrämmer mig.
För att hon påminner dig om din mor?
Nej, hon påminner mig om min bror.
Han sitter tack och lov i fängelse!
Okej.
- Vadå? - Underbart.
Låt mig se på ansiktet.
Jag kollar om du behöver plockas.
- Jag är plockad. - Jag är Linda.
Trevligt att träffas.
Hemskt.
Avskyvärt.
Mer tänder.
Varje bild utlovar något, men det löftet hålls aldrig.
Se hjärnskadade ut.
Det är det som gör bilden så fantastisk.
Och om löftet handlar om sex...
då har man verkligen nåt.
Bra! Underbart!
- Det där var ren skit. - Dra åt helvete.
Nu kan vi betala hyran. Vem vill stanna och göra konst?
- Vad är konst? - Behåll stängslet, ta av kläderna.
- Nej tack, jag drar. - Jag sticker. Vi ses.
Jag stannar om Linda stannar.
- Linda, liebling. - Ja.
Gå och ställ dig vid stängslet.
- Ska jag vara med i bild? - Ja.
Ta av dig kläderna.
Det var lätt att hitta sex.
Sex fanns överallt.
Det betydde inte särskilt mycket.
Det var kärleken som var svår att hitta.
Även om man sökte efter den, vilket inte många gjorde,
och även om man hittade den, vilket inte många gjorde,
även om den fanns där rakt framför en...
Hur kunde man se den med allt sex i vägen?
Vart ska du?
- Gia... - Vad hände? Vad är det?
Du är naken.
Byt inte ämne.
Jag har pojkvän.
Och?
Och...jag måste gå.
Jag måste gå, jag måste gå. Alla måste gå.
Var i helvete går alla när de måste gå?
Du och jag hade...
Alltså, det var... Jag hade...
Jag är...
Jag är egentligen väldigt gammaldags.
- Jag med. - Ja, jag ser det.
Snälla, gå inte.
Snälla, gå inte. Jag gör frukost.
Kom igen.
- Ska du ner? - Nej.
- Ja. - Nej! Vad gör du? Nej!
- Jag är ledsen. - Linda!
Jag ringer dig.
Nej...
Hon var som en hundvalp.
''Älska mig, älska mig, älska mig.''
Och det gjorde jag. På en gång.
Utomordentligt.
Fenomenalt. En guldgruva.
Tuff. Sårbar.
Gammal. Ung.
Dekadent. Oskuldsfull.
Manlig. Kvinnlig.
Du ser ut att inte bry dig ett dugg.
Jag har träffat nån jag verkligen gillar.
Bra. Bra för dig.
Ta ett djupt andetag, raring.
Du står inför ditt livs resa.
Paulo!
Ner med hängbron, för fan! Ge mig några drinkbiljetter.
Trevligt att träffa dig också, Steffy. Det här måste vara Gia?
- Hur vet du vad jag heter? - Jag är Gud. Jag vet allt.
Till och med Gud vet vad du heter.
Med ett sånt ansikte behövs inget namn.
Mitt ansikte sitter faktiskt högre upp.
Välkommen, Gia.
Var inte så snål, Tony.
Det där är Olivier Chandon, som i champagne. Han är väldigt tät.
Vi gjorde det i en bil en gång. Jag minns inte hur snabbt vi körde.
Stan Dragotti. Han är ihop med Cheryl, men är ändå tillgänglig.
Drew Jamison. Vacker, men gay.
lnte för att det nånsin har hindrat mig.
Stoppa upp tungan i arslet på honom bara.
Du snackar skit.
lbland tror jag inte ens själv att det är sant, men det är det.
Sluta nu.
- On y va. - Vem var det?
lngen aning.
Jag får vara den sötaste, sötaste flickan!
Nej, hon är alldeles ny.
Du måste se henne. Du kommer att gilla henne.
Gia, ja.
lnget efternamn. Bara Gia.
Trist.
Överspelat.
Fet.
Trist.
Korkad. Vi behöver kött till vintern.
Vi behöver nån med blod i ådrorna, inte bara sololja och mineralvatten.
Herregud!
Vad jag är trött på hennes ansikte.
- Vem är det? - En av Wilhelminas nya tjejer, Gia.
Här har vi kött.
Det här är ett ländstycke. Det är lustfyllt.
Vintern är köttätande. Mäktigt brunt och rött, stora djurmönster.
Här har vi det. Ja!
Hej.
Den är ny. Vad tycker du?
Vill du ta en åktur?
- Jag vet inte. - Jo, det vill du! Kom igen.
Kom igen.
Ja!
Vart ska vi?
- Till Philadelphia. - Va?
Håll i dig.
Ja?
Hej, Kathleen.
Gia? Gode gud!
Gode gud! Kom in.
- Kom in. - Det här är min flickvän Linda.
Jaha, hej. Gode gud!
Berätta om New York.
Det var som att träffa en gammal väninna.
Hon berättade en massa skvaller om modellerna,
vem som hade dålig hy och fult hår.
Hon berättade om vad de gjorde och var de höll till. Gode gud!
Gode gud!
Du är på omslaget av Vogue. Helt otroligt!
Gode gud, vad vackert.
Raring!
Vad är det mer som pågår? Har du nån pojkvän?
Nej, men Linda har en.
- Jaså? - Ja.
Vad trevligt.
- Jag har en flickvän. - Det är också trevligt.
Men det är ju inte riktigt samma sak.
Vi pratade aldrig om det förflutna.
Det var över. Hon tog aldrig upp det med mig.
Det var som om alla år däremellan aldrig hade hänt.
Som om de aldrig hade hänt.
Jag har sparat allt du har skickat.
Jag har behållit allt du har vidrört.
Ända sen du var bebis.
Vad har jag här? Just det!
Min dagbok!
Det var en gång...
Det var en gång en flicka med gyllene hår
som flyttade till ett vackert hus.
Alltid samma saga.
Alltid annorlunda och alltid likadan.
Alltid likadan.
Får jag se?
Ja. Varsågod.
lbland tror jag att hon var olika personer med olika människor.
lbland visste jag vem hon var.
lbland gjorde jag det inte.
Om nån försöker berätta exakt hur hon var,
då kände de henne inte alls.
Vi gjorde allt ihop på den tiden.
Allt!
Jaha!
Det här är...
Vad kan jag säga? Typiskt dig.
Jag hittade den med kort varsel.
Det syns.
Jag stod mitt i vardagsrummet
när badrumsdörren öppnades...
Gia! Gia! Gia!
- Vem var det? - Vem då?
Jag reste ofta till New York efter det.
Hon ville ha mig där hela tiden.
Det gick inte. Jag hade ju man och hus.
Nej, inte röda. Gula rosor.
Men jag brukade stanna i en vecka, ibland två.
Älskar dig. Gia.
Skickar du blommor till en tjej?
- Varsågod. - Tack.
Va? En till?
- Vem har dött? - Det angår dig inte.
Knullar du en florist bakom ryggen på mig?
Ja. Den guldfärgade FTD-killen med vingar på fötterna.
Hej.
Jag har försökt få tag på dig i flera veckor.
Hej, Gia.
- Det här är min pojkvän Billy. - Hej. Jag är packad.
- Vill du komma in? - Det är nog ingen bra idé.
Varför inte?
Vad du är vacker.
Du är modell, eller hur?
Hurså? Ser jag korkad ut?
- Jag måste jobba i morgon. - Klockan är inte mycket.
Vi kanske kan festa till lite.
Du är den vackraste kvinna jag nånsin har sett.
Kom med mig.
Jag kan inte.
Okej. Vi ses.
Vad i helvete var det?
Skåda floristen.
Nej, nej, nej!
Jag kan inte stanna.
Jag kommer tillbaka, men nu måste jag gå.
- Jag kommer tillbaka. - Nej.
Bara ring om du behöver mig.
Jag behöver dig nu.
Du måste vara här nu när jag behöver dig!
Jag behöver dig nu, mamma!
Hör på mig. Du är en stor flicka nu.
- Snälla! - Uppför dig som en stor flicka.
Det måste du göra.
Och det gör du ju.
Var min stora flicka nu.
Hör på mig.
Jag måste resa hem.
- Jag måste det. - Okej.
Okej, då. Ut med dig!
- Nej, Gia. Vänta lite. - Dra åt helvete!
- Nej, inte så här, Gia. - Ut med dig. Sådär!
- Dra åt helvete! - Herregud!
- Ut med dig! - lnte så här.
Ut, för fan! Sådär, ut!
- Ut! - Okej, okej.
- Gå! - Då så.
- Ut. - Okej, Gia.
Nu räcker det.
Det...
Hon är inbokad på 16 jobb den här veckan, men jag ska se vad jag kan göra.
Du väller över av begåvning
mitt bland de trista gamla skönheterna. Du är överlägsen.
Ursäkta. ''Trist gammal skönhet''?
Du kan få Renee. Jag vet att du vill ha Gia, men hon är inte ledig förrän i juni.
Den här hoppan ska inte stå framför mig. Förstått?
- Jag står på sidan, annars går jag. - Jag också.
- Ser min bak fet ut i den här klänningen? - Din bak är fet.
Jag tänker inte stå bredvid hennes feta arsle!
Jag vet.
Livet är en sådan besvikelse.
Här är du. Du har anlänt.
Du är här. Det här är ditt stora ögonblick.
Men vad har du? Du har ont.
När man har allt, vad har man då?
Man har ingenting.
När allt är rätt, då är allt fel.
Det är ledsamt och förvirrande.
Det här är livet. Vad kan man göra åt det?
- Folk bara lämnar mig. Det gör ont. - Jag vet.
Arbeta. Du har talang.
Använd den. Livet kommer att finnas där senare.
När du har arbetat, när du har levat,
när du vet vem du är, då är livet lättare.
Arbeta.
Det är det enda svar jag har.
Jag borde ha blivit rockstjärna.
Men jag kan inte sjunga.
Arbeta nu. Leva kan du göra senare.
Du säger väl vad som helst för att få din bild?
Ja. Men i det här fallet är det sant.
Raring!
Så här ska bilden se ut.
Ni flickor hatar Gia för att hon är så mycket sötare än ni.
Och ni är alla så trista!
Hon är så spännande.
Om ni inte gillar det kan ni försvinna ur min värld.
Jag är ledsen, hon är inte tillgänglig. Jag vet, raring...
''Hon flyttade till ett vackert hus
''och alla älskade henne och hon var väldigt, väldigt lycklig.''
Nej, då är hon på väg till Rom. Hon plåtar för Versace i Milano
och sen Saint Laurent i Paris.
Den enda modevisning hon gör är med Perry.
''Men folket i byn var fattiga och varje natt
''smög de sig in i hennes hus och klippte av en bit av det gyllene håret
''och sålde det för pengar.
'''Hon märker inget', sa de.
''Men snart var allt guld i hennes hår borta.''
Det var en riktig askungesaga.
- Kan han skynda sig? Var är biljetterna? - Du är spänd.
Prova det här.
Vad är det?
Precis vad du behöver.
Det enda man måste minnas är att det inte handlar om en själv.
Det är inte mig de tittar på.
Det handlar inte om mig.
Jag har insett det.
Vad bra. Det gläder mig verkligen.
Om man låter det handla om en själv då är det kört.
Man måste distansera sig till det som pågår omkring en
och befinna sig någon annanstans.
Men jag vet inte var det är nånstans.
- Eller hur man gör det. - Du kan göra vad du vill.
Vad är det jag vill? Vad vill jag?
Jag blir kung
och du blir drottning.
Jag tror inte att man är kvinna om man inte är blond.
Gensvaret har varit enormt.
Jag har aldrig sett nåt liknande. Det har gått så fort.
En miljon människor vill plåta dig den här månaden.
Vi ska döpa en hel telefonlinje efter dig, ''Gia''.
Jag kanske kan lära mig att fotografera.
Det kanske jag vill.
Jag kan fotografera barn.
Jag kanske kan få barn själv.
Jag skulle ge dem gula rosor.
Om de blir för högljudda placerar jag dem på ett tyst ställe.
Jag lägger dem i ugnen och...
Jag skulle pussa dem varje dag.
Och jag ska säga: ''Ni behöver inte bli nån särskild'',
för jag vet att man ändå aldrig blir det.
För mig är du alltid speciell.
För mig är du alltid speciell...
På den ekonomiska fronten har det plötsliga insjuknandet av Wilhelmina Cooper,
som behandlas på sjukhus i Manhattan,
gjort att modeller och agenter konkurrerar om de bästa jobben och de högsta arvodena.
Med senaste nytt om inflationen...
..hans reaktion på presidentens tal.
Mer nyheter om en stund.
Hon mår någorlunda.
De tar fler prover och om några dagar kanske vi får veta nåt.
Du måste hjälpa mig, jag har stor press på mig. Jag vet inte mer just nu.
Gia. Jag har tänkt mycket på dig på sistone.
Visst är det hemskt?
Mike Mansfield. Jag håller på att starta den nya Largo-agenturen.
Vad kommer du att göra härnäst?
Vad menar du?
Du är speciell.
Du har speciella problem.
Du behöver speciell uppmärksamhet.
Du kan gå över till Ford.
Och så har vi ju skithögen på Elite.
Men du kan också fundera allvarligt på att komma över till mig.
Varför skulle jag lämna Wili?
Du måste börja tänka på dig själv. Du måste vara hård.
Det här gäller affärer och du kan ju inte representeras av en död kvinna.
- Ursäkta mig. - Ring mig.
Ja, raring, det är väldigt olägligt.
Ge mig dagordningen och säg åt Freddy att jag vill prata med honom.
- Jag fixar det. - Gia, raring. Ge mig en kyss.
Jag måste lägga på nu.
Ha en underbar resa. Hälsa Christian att uppföra sig.
Ciao, raring.
- Jag är utmattad. - Jag med.
Kom här!
Jag trodde att du var sjuk.
Det är jag. Sjuk och trött.
Men det är inget allvarligt.
- Jag är också trött. - Är du?
Ja.
Jag tror att jag vill ta en paus.
Ja, jag behöver lite tid att tänka.
Ja.
Men inte nu, raring.
Du har nog med tid att tänka när du ligger i marken.
Du har hela världen
vid dina fötter.
Du måste vara stark.
Ta vara på stunden.
För om du inte gör det
finns det nån annan flicka bakom dig, redo att ta din plats.
Kom här.
Jag vet, jag vet. Det är jobbigt.
Men vi kan klara det tillsammans.
Du och jag tillsammans.
Hon såg verkligen död ut.
l livet efter döden bryr sig ingen om hur man ser ut.
Jag längtar verkligen.
För rik och för spenslig.
- Jag anade inte att hon var så sjuk. - Man vet aldrig med tyskar.
Herregud!
Fint. Vackert.
Jättebra. Okej.
Kan du rulla med ögonen så att man ser ögonvitan?
- Jag vill ha seppuku-looken. - Vad är det?
Japanska. Det betyder att man är halvdöd.
- Det är jag. - Jag vet. Toppen.
Gia, det går jättebra!
Du ser fantastisk ut.
- Herregud, spydde du nästan? - Jag mår dåligt.
- Kan du åka ner på stan åt mig? - Du ska väl inte kräkas på klänningen?
Jag mår illa. Kan du åka ner på stan?
Gå till ett tacoställe och fråga efter Satellite eller Rich Boy.
- Går du på heroin? - Jag är ledsen.
Nej då, det funkar. Lite dödsskugga runt ögonen.
Toppen. Jättebra.
Fint. Bra.
Suveränt. Jättebra.
Fantastiskt.
Just det, vid motorcykeln.
Stygg flicka! Bra.
Just det. Bra.
Bra. Fantastiskt.
- Hon är helt galen. - Skulle Cheryl Tiegs göra så? Knappast.
Kör.
Vänta!
Vart tar ni vägen?
Var är Satellite? Är han här?
Kom hit. Kom hit.
Fan också!
Hora!
Var är Satellite?
Jag mår dåligt.
Jävla pundare! Jag mår illa. Var är han?
Han är ute och levererar.
- Finns det nån som har nåt? - Du kan få min spruta.
Jag skjuter inte upp. Har du nåt annat? Nån torrvara?
Allt jag har finns här.
Jag kan inte.
- Vill du inte ha det, så... - Vänta.
Jag vill ha det. Kan du göra det åt mig?
Ja.
Jag kan göra det.
Gör det ont?
Nej.
Tack.
Var inte rädd.
Jag tar hand om dig.
Gode gud.
Jag tänkte på dig.
Är du okej?
Är din pojkvän här?
Jag har ingen pojkvän längre.
Jag är skitig.
Det skrämde mig att det användes så mycket droger.
Det sa jag. Hon visste det.
Jag var rädd för många saker.
Men hon lovade mig och jag trodde henne.
Jag trodde att vi kunde få det att fungera.
Jag trodde det eftersom vi båda ville det så gärna.
Och vi fick det att funka.
Kommer du hem?
Va? Kommer du hem helt plötsligt?
Ringer du mig bara så här?
Du är helt otrolig.
Philadelphia? Är slynan i Philadelphia?
Att hålla agenturen vid liv tar nästan kål på mig.
På dödsbädden lurade frun mig på halva företaget.
Satans kvinnor!
Och nu påstår du att den där... bara har försvunnit!
Jag hoppas att hon dör i Philadelphia.
Det är ett 21-dagarsprogram.
Det är ditt ansvar att komma in varje dag och ta metadon.
- Drick vattnet. - Nej tack.
Jag vill att du dricker vattnet.
Skriva på här.
Då så.
Duane King?
Varsågod, mr Doodiekins. Direkt från ugnen.
Tack, mrs Doodiekins.
Jag kan klara det här. Jag är gärna en jävla hemmafru.
Älskling?
Jag lagade mat!
Maten är klar!
Maten är serverad.
Lägenheten är så deprimerande.
Ja, ja. Håll tyst, mamma!
Kommer Linda hit ikväll eller stannar hon i New York?
Jag vet inte. Jobbar hon sent stannar hon där.
Jag avskyr vad metadonet gör med dina axlar.
De brukade vara så raka och vackra.
Kom igen!
Och du måste hålla koll på vikten.
Du måste se fin ut när du återgår till arbetet.
- Jag kommer inte att fortsätta. - Okej.
Det kan jag inte. Förstår du det?
Så känner du det nu.
Men vänta bara och se.
Hej, det är Linda. Jag är inte här. Lämna ett meddelande.
Hej, Doodoo, det är jag. Jag har ringt hela natten. Var är du?
- Linda? - Hallå?
- Vem är det? - Billy. Vem är du?
Gia?
Fan också, Gia!
Herregud, hon bröt sig in i mitt hus.
Hon stal pengar
och smycken.
Hon köpte knark och körde iväg som en galning.
Det var otroligt. Hon tog min vigselring.
Stanna bilen.
Och lögnerna!
Kan ni den gamla vitsen? ''Hur vet man när en knarkare ljuger?''
''Hon rör på läpparna.''
Det är inte lustigt.
Ut ur bilen.
- Hallå där! - Varför jagar ni mig?
Jag försöker ta mig till New York, men ni jagar mig!
- Lugna ner er. - Vad är det med er?
- Herregud! - Hörni!
Va? Nej!
- Håll er undan. Herregud! - Hörni.
- Jag måste sticka. - Vänta!
Stanna!
Hörni!
De grep mig för ingenting.
Det är allvarliga anklagelser. Vårdslöshet i trafik, motstånd vid gripande.
- Det är för tusan inte mitt fel. - lnte mitt heller.
Han skulle hämta grejer. Jag var inte ens där.
Jag var på väg hit.
Tack och lov, annars skulle du sitta kvar i häktet.
Jag måste börja jobba igen. Jag vet vad du tycker, men jag behöver pengarna.
Sluta!
Jag behöver pengar så att jag kan vara med dig. Jag kan inte leva så här.
Jag kan inte leva så här.
Och jag kan inte leva utan dig.
Vill du jobba för Largo? Är det för att ingen annan vågar ta sig an dig?
Nej, jag har inte frågat alla andra.
Varför mig?
För att du är en girig jävel.
Du kommer att fixa mer pengar än nån annan.
Det är så sant.
Jag ska vara uppriktig.
Alla är medvetna om drogproblemet. Du var inte särskilt diskret.
Jag är drogfri nu.
Och jag vill arbeta.
Visa dina armar.
Det är inte armarna du är ute efter, utan ansiktet och brösten.
Och de är okej.
Vi ska göra ett tv-program om modeller. Jag vill ha med dig.
Jag vill att du ser vackrare ut än nånsin.
Och jag vill att du berättar för omvärlden
att du hade drogproblem, men att det är över nu.
Nu är du en duktig flicka.
Om du gör det har vi ett avtal.
Okej.
Bra.
- Jag klarar inte det här. - Jodå.
Jag är modell, de pratar inte. De ska bara se vackra ut.
Du är vacker.
Du gör mig vacker.
Hejsan! Då är vi redo. Jag filmar medan du görs i ordning. En före-och-efter-grej.
Vad bra.
Jag har ordnat intervjuer med vänner, familjemedlemmar och din mamma.
- Ska du filma mamma? - Absolut.
Det blir intressant.
- Är du redo? - Ja.
Bra.
- Jag ska bara gå på toaletten. - Visst.
Ni kan väl komma över hit? Så här har jag tänkt det.
Hur inleddes din modellkarriär?
Jag började jobba med väldigt duktiga människor.
Det gick så fort.
Jag växte inte in i rollen som modell.
Jag blev bara en.
Hur har det påverkat dig?
När man är ung vet man inte så noga.
Det är svårt att skilja på
vad som är verkligt och vad som är overkligt.
Du hamnade väl tillfälligt i ett drogmissbruk?
Ja, det skulle man kunna säga.
- Men nu är du drogfri? - Ja, definitivt.
Annars skulle jag inte sitta här och prata med er allihop.
Är du nöjd med din framgång?
- Är du nöjd med din framgång? - Jag... Ja.
- Ja, det är jag. - Du tvekade.
Jag vill bara tänka efter, men jag är definitivt nöjd.
- Bra. Tack. - Visst, tack.
Vad i helvete?
Där visade jag Spindelmannen!
Förlåt. Förlåt.
Förlåt.
Jag ville bara få dig att le.
Okej. Jag ska gå. Sista chansen.
Jag går nu. Genom ytterdörren.
Jag klarar inte det här.
Säg bara att vi ses i morgon.
- Nej, vi ses inte i morgon. - Säg inte så!
- Säg inte så. - Vi var överens. Vi hade ett avtal.
Jag älskar dig.
Nej, det gör du inte.
Okej, det gör jag inte.
Det gör jag inte.
Vem är du? Nån jävla polis?
Ska du döma mig? Jag tog en förbannad lina.
- Vad är det med det? - lgår, då?
Och dagen innan?
lngenting. Jag tog ingenting. Jag lovar.
Snälla, lämna mig inte.
Jag tror dig inte.
Du vill inte tro mig.
För du bryr dig inte.
Du ville bara säga: ''Jag knullar en modell.'' Du skiter i mig.
Eller hur? Säg att du inte bryr dig. Säg: ''Jag bryr mig inte.''
Snälla. Förlåt.
Jag behöver dig. Tvinga mig inte att göra så här.
Jag kan inte få dig att göra nåt. Jag önskar att jag kunde det.
Det kan du.
Du kan ta hand om mig.
Har du 30 dollar?
Jag har inga pengar.
Jag vet inte varför jag aldrig har några pengar.
l strumpan.
- Det är det här som får dig att göra allt. - Nej då.
Det är varken jag eller du, utan det här.
Skiten äger dig.
- Du får välja. - Lägg av.
Jo. Det här...eller mig.
Det här eller mig.
Ditt finger.
Dina knän.
Din hud.
Dina tår.
Jag älskar dig.
Gia, byt om!
Hon är förbi.
Nu är det bara en tidsfråga.
Hörru, seså.
- Hej. - Hej du.
Du tappade den här.
Vill du komma och avsluta det här fiaskot?
Nej.
Du ser så söt ut.
Ja.
Tack.
Jag älskar dig.
Jag vet, du älskar alla just nu.
Gia, lyssna på mig.
Jag försöker skaffa jobb åt dig, men nu är det bara vårgrejer.
Alla vill ha solbrända blondiner i sommarklänningar.
Nej, du är mer som en satans vinter och ingen vill ha det.
Lägg på.
Jag är så spänd.
Ron, använd dina förbannade muskler.
Jag är så spänd.
När hon kysser mig känner jag hur alla fyra vindar blåser mig i ansiktet.
Men vad gör man med en kvinna som inte har nån kärlek för en?
''Hon är min förlorade fånge
''som inte längre vilar vid mina ben.''
Det skrev jag för dig.
- Varför skickade de henne? - För att jag bad om henne.
- Okej? - Visst.
Vi utnyttjar dem
och kastar dem åt sidan.
Nej.
Var är min kniv?
Vem tog min satans kniv?
Ser jag ut som nån jävla terrorist? Vad är det med er?
- Gia... - Stick iväg!
Stick! Var är min kniv?
Här är den.
Så kan man inte göra. Man kan inte ta kniven från nån som behöver den.
Allt är i sin ordning.
De där spåren på armarna, då?
Och den där hemska grejen på handen. Den ser ut som en vulkan.
Försök att böja armarna.
Nej, sätt dem bakom ryggen.
Ja, nästan så.
Försök att sitta på händerna.
Ja, ja.
Du ser underbar ut.
Vacker.
- Francesco? - Ja, raring?
Tack.
Gia, det här är livet.
lnte himmelriket. Du behöver inte vara perfekt.
Titta på mig. Var har vi ögonen? Var är munnen?
Va? Lägg av!
Va? Är det sant? Sitter du i ett flygplan?
- Ja. - Herregud!
Hör på mig, jag är så exalterad att jag skriker.
Jag behöver väl inte skrika?
- Nej, det behöver du inte. - Henry!
- Jag vill inte prata med honom. - Var är han? Vänta.
Henry! Var är du? Alltså, var är planet?
Jag har aldrig pratat med nån på ett flygplan förut.
Jag var i Paris och jag tror att jag är på väg till München.
Jag vet inte.
- Jag mår inte så bra. - Du är nog bara trött.
Ja. Jag fryser också.
Jag funderar på att komma hem igen.
Vad tror du om det?
Älskling, jag tror inte det.
Förstår du?
- Ja. - lnte efter senaste gången.
Jag förstår. Det är klart.
Jag är ledsen.
Ja.
- Jag måste lägga på. - Okej.
Du, ta hand om dig själv.
Okej? Ring mig.
- Okej. - För jag älskar dig.
- Hej då. - Hej då.
Varje modell har sitt stora ögonblick. Alltså, de som det blir nåt av.
Men om de kan skapa en karriär av det eller inte,
det är inte helt säkert.
Ögonblicket är ju så kort.
Det är här och sen borta, precis som de flesta tjejerna.
De är här och sen borta.
När hon kom tillbaka till New York var jag i Philadelphia.
Jag hörde en hel del rykten.
Så jag tog tåget för att hälsa på henne.
- Jag hittar inte mina pengar. - Va?
Jag hade 600 dollar och jag hittar dem inte.
- Vad är det som pågår? - Jag hittar inte pengarna.
Vad är det med dig? Vad håller du på med?
- Har du pengar? - Nej.
- Vill du knulla mig? - Gia...
Om du ger mig pengar får du knulla mig.
- Kom. - Va?
Nej. Lägg av.
Va? Nej.
Bort från mig!
- Bort med dig! - Lugna dig.
Okej. Jag är okej.
Har du sjukförsäkring?
- Nej. - Kan du betala med kontanter?
Nej, jag har inga pengar.
Korkad fråga.
Då måste du förklara dig utblottad.
Förstår du det?
Vänta lite. Ska jag tycka synd om dig för att du är vacker?
För att du tjänade tio tusen i minuten på att inte göra ett jävla dugg?
''Det var så jobbigt, så hemskt!
''De behandlade mig så illa.''
Hörru, du hade allt framdukat men du sabbade det för dig.
Själv är jag bara en tjej från Ohio
som läser modetidningar, tittar på bilderna och tänker:
''Så borde jag se ut.''
Och blir nästan vansinnig för att jag inte gör det.
lngen sa att det var en lögn.
På tidningarna står det inte: ''Varning, detta är lögn.''
lngen ser ut så, inte ens du.
De bad mig att gå på samtalen, så det gjorde jag.
Jag försökte.
Men jag blev så förbaskad.
Jag sa till dem: ''Det är inte jag som är drogmissbrukare.
''Det är inte mig ni ska slita i stycken.''
Jag sa: ''Allt det gamla är begravt. Ni kan väl låta det vara?''
Det sa jag åt dem. ''Jag vet att ni vill klandra nån.
''Ni vill klandra mig. Varsågoda.
''Men kom ihåg en sak, jag gjorde allt för att jag älskade henne.''
Jag tror att det var min kärlek och mina böner som hjälpte henne att klara av det.
Hej, Linda. Det är Gia.
Jag ringer för att be om ursäkt.
Jag är med i ett missbrukarprogram,
och det är meningen att vi ska be dem om förlåtelse
som vi sårade när vi knarkade.
Jag tänkte: ''Fan också, det kan ju ta resten av mitt liv.''
Förlåt. Det här är korkat.
Hur som helst, jag vill be om förlåtelse och säga att jag saknar dig...
Hallå?
Vad var det? Tog det slut? Jag vet inte vad som hände.
Hej, det är jag.
Linda!
Ja.
Hej.
Nu vet jag inte vad jag ska säga.
Det gör inget. Jag hörde allt.
Är det okej?
Ja.
Jag kan inte prata nu. Jag måste gå.
Kan jag ringa dig om några dar?
Jag kommer ut snart. Kan jag ringa dig då?
Okej.
Hon säger ju alltid att hon är modell.
Herrejösses!
Är det hon?
Hon har stått och vikt de där jeansen i evigheter.
Och det är en annan sak. Du borde inte jobba på ett sånt ställe.
Ett hemskt ställe.
- Med hemska människor. - Mamma, det är nåt positivt.
Allt kommer att bli riktigt bra från och med nu.
Okej.
Se på din hud.
Mamma, det är bara acne.
Det försvinner.
Det är bara drogerna som lämnar kroppen.
Jag kommer att se jättefin ut till jul.
Och vi kommer att få den bästa julhelgen nånsin.
Kan du inte komma hem?
Flytta in hos mig. Skulle du vilja det?
Nej.
Jag måste vara på egen hand nu.
Kan du låna mig några dollar till kaffe och tandkräm?
Kaffet! Förlåt, jag glömde.
Du hade kunnat leva gott resten av livet på pengarna du tjänade.
Det är väl sånt som händer.
- Vadå? - Jag känner mig yr.
- Vad är det? - Mamma?
Gia.
Älskling, du är ju het.
- Det gör ont i öronen. - Gumman!
Nej! Gode gud!
Du har lunginflammation. Det kan vi bota.
Gia, hör på.
Men det är något mer allvarligt som orskade infektionen.
Något som kallas för Acquired lmmune Deficiency Syndrome.
Har du hört talas om det?
Nej.
Hur fick jag det?
Vi vet inte mycket än, och du är den första drabbade kvinnan som jag har hört talas om.
Sprutnarkomaner verkar vara särskilt utsatta.
Så du fick det troligen via en smittad spruta.
Hur blir jag av med det?
Hur vet de det?
De bara vet, helt enkelt.
Vet du vad jag tror?
Jag tror att det finns skäl till allting.
Jag tror att det finns en plan för alla.
Och jag tror att Gud har en stor plan för mig.
Men inte i det här livet.
Jag är okej med allting.
Jag är superlugn.
Du har blivit bättre.
Jag kan inte ta med henne hem.
Jag försöker, men Henry är rädd.
Än sen?
Hon är ju din dotter.
Folk är skraja.
Jag är skraj. Han är rädd att han ska förlora jobbet om det kommer ut.
Jaha. Då så.
Okej!
Vart ska hon ta vägen, då?
Han vill att hon ska bo på hotell. Han betalar för det.
Herregud, hör på mig.
- Kan inte hennes pappa ta henne? - Hon vill inte att han ska få reda på nåt.
Jag vill inte förlora min flicka.
- Kathleen... - Nej, jag kan inte!
Ni måste förstå att på den tiden
visste man ingenting.
Folk var rädda. Jag var rädd.
Hon måste också ha varit rädd.
''Kära Linda, det här är slutet på min bok.
''Sista sidan, sista chansen.
''Att träffa dig och säga hej och adjö.
''Att träffa dig för att fylla tomheten
''och röra vid dig och lämna mina kyssar över hela ditt ansikte.''
- Gia. - Det är jag.
Kom in.
Vill du ha te?
Det här mötet gjorde mig så nervös.
Kaffe?
Nej, jag kan inte stanna så länge.
Varför inte?
Jag har ett möte.
- Arbete? - Nej. lnget mer arbete för mig.
Jag trodde att vi skulle ha mer tid på oss.
Ja. Jag också. Men inte idag.
Det gör inget. Vi har all tid i världen på oss.
Ja, jag antar det.
Men idag vill jag bara se ditt ansikte. Jag har saknat det.
Vad tänker du göra?
Jag vet inte. Jag har några planer.
Jag kanske börjar plugga och lär mig nåt användbart.
Jag kanske till och med slår mig till ro och skaffar barn.
Vad tusan.
Hur straight är du numera?
Menar du män?
Man behöver ingen äkta man för att få barn.
Förresten är det du som legat mig närmast hjärtat.
Det anade jag nog.
Kan du ta hand om de här åt mig?
- Dina sagor? - Ja, en del av dem.
Och lite annat galet skit jag haft i huvudet.
Jag vill inte kasta dem, men jag vill heller inte ha dem hos mig.
- Du får läsa dem om du vill. - Nej, det vill jag inte.
Jo, läs. Det vill jag att du gör.
Du kanske får nån rätsida på det hela. Det har jag aldrig kunnat.
- Okej. - Okej.
- Vi kommer väl att träffas igen? - Ja. Vill du det?
Ja. Ja.
Du,
jag funderar på att skaffa ett hus på stranden i sommar.
- Jaså? - Det kanske kan ge oss ny chans.
Jag skulle gärna vilja att vi fick en chans till.
Ja, det skulle jag också vilja.
- Jag måste gå. - Nej, vänta. Jag vill att du stannar.
Det var du.
Du var den enda.
Och du var helt fantastisk.
Hon samlade ihop en del pengar.
Hon pantsatte några saker och lånade lite av sin pappa.
Hon stal en del från Kathleen.
Jag visste inte vad hon höll på med.
Det borde jag ha gjort.
Tanken kan ha slagit mig.
Men jag trodde inte att hon skulle göra det.
Det gjorde jag verkligen inte.
Hörru, Gia! Hur är det?
- Bra. Är han här? - Ja, därinne.
Hej.
- Hur mycket vill du ha? - Allt du har.
Vad tänker du göra med allt det?
Det är min ensak.
- Har du nåt eller inte? - Varför så bråttom?
Kom igen, ja eller nej?
Jag har vad du vill ha. Här är det.
- Vad fan gör du? - Titta vad jultomten har med sig.
Jag drar.
Du tar pengarna, jag tar mitt.
Kathleen.
Vad gör du här?
Jag ska ta med mig dig hem.
Hon ville inte att nån skulle se henne, men jag gick dit i alla fall.
Jag var där en gång.
Jag såg henne. Men jag tror inte att hon visste att det var jag.
Bara fem minuter.
Jag tänkte: ''Herregud, hon är ju bara barnet.''
Jag klandrar mig själv.
De är ju trots allt barn.
Oavsett hur jävligt vi själva har det så måste vi ta hand om våra barn.
Hon visste att hon var döende.
Hon sa att hon ville göra det rätta.
Hon ville skaffa en videokamera och spela in nåt
där hon pratade med ungar om droger.
Hon ville berätta för ungarna
att man klarar det.
Man klarar allt man utsetts för.
Men vi skaffade aldrig nån kamera.
Du är den sötaste, sötaste flickan.
Det är du.
Är jag?
Är jag den sötaste?
- Ja. - Nej.
Förlåter du mig, Kathleen?
Äh, vännen!
Javisst.
Självklart.
Bra, för jag förlåter dig också.
Älskade vän.
Vad är det här?
Vad är det? Gode gud!
Sjuksystern!
- Gå inte, mamma. - Sjuksystern!
Mamma.
Vart ska du?
Hon dog vid tiotiden på morgonen.
De försökte lyfta henne ur sängen,
men huden på ryggen bara föll av.
Det vill ni nog inte höra.
Vad mer, vad mer?
Just det, det var det här jag letade efter.
''Och de sa: 'Hon är ju inte alls vacker.'
''De tvingade ut henne ur det vackra huset och ut på gatan.
''Hon gick sin väg och kom aldrig tillbaka.
''Men snart blev människorna hungriga igen och de återvände till det vackra huset
''i jakten på guld, men huset var tomt.''
Hon visste. Hon kände till hela historien.
Vi hittade en begravningsentreprenör, men det var svårt på grund av aids.
Jag ville inte att folk skulle minnas henne så.
Jag ville inte att de skulle se henne så, utan minnas henne som vacker.
För det var hon verkligen.
''Livet och döden,
''kraft och frid.
''Tar det slut idag, så var det värt det.
''Trots de hemska snesteg som jag har tagit och skulle ha undvikit om det gått,
''trots den smärta som har bränt och lämnat ärr på min själ, så var det värt det.
''För att ha fått vandra där jag har vandrat,
''vilket är till jordens helvete och till jordens himmelrike
''och tillbaka igen, in, under, långt däremellan,
''igenom det, inuti det och ovanför.''
...jordens himmelrike tillbaka igen
in under
långt däremellan igenom det
inuti och ovanför...
Ur Gia Marie Carangis dagbok, 1960 - 1986